Noget af dette er opdigtet,
men i det mindste er denne del korrekt -
Da franskmændene gjorde oprør og ødelagde Bastillen,
opdagede de følgende gådefulde optegnelse i arkivet:
"Fange nummer 64389000 -
"manden medjernmasken. "
Er du ikke død endnu?
Manden Med Jernmasken
Aramis!
Porthos er...
Undskyld, mine kære. I ville have nydt det.
Han er godt udrustet.
- Det er du også! - Synes du?
Jeg har sovet så længe, at jeg har glemt det.
Okay, gå nu.
Lad Hans Hellighed være i fred.
I kan komme igen i morgen, når han er i bedre humør.
Af sted, de damer!
Lad nu være med at bede. Lad os feste, Aramis!
Jeg trænger til at more mig.
Jeg er gammel og svag. Min styrke har forladt mig.
Porthos!
- Jeg beder. - Det sagde jeg jo lige.
Er du også døv? Jeg ved, at du er blind,
for hvis du havde set de bryster havde du fået tårer i øjnene.
Der er vigtigere ting her i livet end gode bryster.
Virkelig?
Hvis du kan nævne én ting -
blot én ting,
der er skønnere
end følelsen af en hård, lyserød brystvorte mellem læberne,
så bygger jeg dig en ny domkirke.
Tilgivelse.
Tilgivelse?
Tilgiv mig...
Er jeg tilgivet?
Din tilgivelse er ikke sødere end en hård brystvorte.
Kan du ikke forstå det?
Jeg forsøger at bede!
Du beder altid!
D'Artagnan!
Åh! D'Artagnan!
Hvordan har du det, min unge ven?
Du afbrød en teologisk diskussion.
- Det kan jeg se. - Velkommen. Tag plads.
Nej, jeg kommer på kongens befaling.
Han ønsker at se dig.
Du tjener ham stadig,
selv om folket kaster rådne æg efter hans våbenskjold.
D'Artagnan!
Du ser ung ud, og jeg føler mig så gammel.
Kongen sagde "straks".
Én for alle, d'Artagnan.
Og alle for én.
Vi var alle musketerer engang.
Gad vide hvordan Athos har det.
Slap af, Raoul.
Du er trods alt min søn.
Hvordan skulle nogen kvinde kunne modstå dig?
Hvornår frier du til hende?
I dag når vi ankommer...
.. eller når vi tager af sted.
Når jeg tænker over det, bliver jeg forvirret.
Vil denne her hjælpe?
Mors ring.
Jeg kan ikke tage imod den. Det er din.
Hun døde, da hun gav mig dig.
Den skal bæres af den kvinde, min søn elsker.
Gå nu! Kom tilbage med din forlovede.
Deres Majestæt. Angrebet kommer ved daggry.
Nej, nej. Undervurder ikke hollænderne.
Tropperne bliver stoppet her,
så flyt dem hertil og dertil.
Det vil bringe os i overtal dér.
Send dette.
Deres Majestæt.
Det gule skærf.
Som Deres rådgivere føler vi...
- .. det er vores pligt... - Vores pligt at informere Dem,
at der er optøjer i Paris.
Optøjer?
Paris er verdens smukkeste by.
Hvorfor skulle folket føle andet
end stolthed og tilfredshed?
Naturligvis, Deres Majestæt.
Jeg er sikker på, at de både er tilfredse og stolte.
Men de sulter.
Hvis vi uddelte noget af den mad, der er afsat til hæren...
Præsten Aramis!
Fader Aramis. Hans Majestæt har problemer
- med jesuitterne. - Jesuitterne?
De siger, at Deres Majestæt fører uretfærdige krige.
Hans Majestæt bør tale med deres leder.
Men hvem er han?
lngen kan holde noget hemmeligt som jesuitterne.
Aramis!
Deres Majestæt.
De er præst, men var engang musketer.
Ganske som min far
har jeg delegeret Dem dybt fortrolige opgaver.
Så...
.. jeg ønsker, at De finder jesuitternes hemmelige leder.
Og når De finder ham,
så ønsker jeg, for Gud og for Frankrig,
at De dræber ham.
Jeg ved, det er en frygtelig ting at bede om,
særligt af en præst.
Kan De påtage Dem denne opgave
og holde den hemmelig?
Når jeg finder ud af, hvem denne oprørske jesuit er,
dræber jeg både ham og manden, der afslørede hans identitet.
Én gang musketer, altid musketer.
Angående disse optøjer...
Vi har lagre af fødevarer på kajerne nu.
Uddel dem.
Men de fødevarer er fordærvede.
Det er grunden til, de ikke blev givet til hæren.
Så må De skynde Dem.
Hvilken glimrende ide, Deres Majestæt.
Se den syning!
Er den ikke pragtfuld?
lkke så pragtfuld som dig.
Hvem er det?
Raoul, Athos søn.
Francois, du kan muligvis lide unge soldater,
men jeg taler om skønheden ved siden af ham.
Hun hedder Christine.
Deres Majestæt.
Hvad nu, d'Artagnan?
En snigmorder ud af det blå?
Jeg har intet hørt om grisejagten.
Se på de mænds ansigter.
Se hvor de beundrer dig.
Når De beskytter mig,
hvilken tåbe ville så forsøge at gøre mig fortræd?
En tåbes klinge er skarpere end hans hjerne.
Lad os lege en leg.
Lad os lade som om at jeg er kongen,
og at De er musketerernes vagtmester.
Forestil Dem, at mit ønske er lov,
og mit ønske er at nyde denne fest.
Det burde De også.
Mine damer!
Christine, lige siden jeg ankom.....
- Monsieur? Mademoiselle? - Nej, tak.
- Christine... - Raoul!
D'Artagnan!
Vagtmester, må jeg præsentere Christine Bellefort.
En fornøjelse.
D'Artagnan er min fars bedste ven.
Jeg er beæret over,
at De har optaget mig som musketer.
Æren er helt på min side.
Én for alle...
Og alle for én.
Christine...
Jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig, Raoul.
Jeg bliver aldrig rig, men du har mit hjerte.
Så er jeg rigere end kongen.
Jeg har noget til dig...
Vi har arrangeret en dyst på list og behændighed.
Se vores enhjørning!
Den, der fanger vores enhjørning,
vinder dens skat.
Jeg beordrer jer alle til at deltage i jagten!
Smykket blivet dit!
Christine, er det ikke? Jeg havde ikke troet det muligt,
men jagtens spænding har gjort Dem endnu smukkere.
Sir, jeg... tak.
De rødmer.
Ønsker De ikke at se smuk ud for Deres konge?
Nej, sir! Jeg mener...jo... Selvfølgelig, sir!
- Jeg mener, De er... - Det er i orden.
De er ikke vant til disse omgivelser.
Men det kan vi heldigvis råde bod på.
De kunne blive en nydelig hofdame.
Hans Majestæt er... meget... meget venlig.
Men jeg er forlovet med Raoul - eller bliver det, når han frier.
Foretrækker De en soldat,
som endnu ikke har friet,
frem for en konge?
Jeg kan kun være tro mod mit hjerte.
Men hvor tro er det hjerte mod Dem?
Vent, Christine!
- Christine! - Raoul!
Giv Deres folk mad!
Jesuitter!
Hent en general!
Hendes Majestæt ønsker at tale med Dem.
Deres Majestæt.
Jeg hører, at De reddede min søns liv i dag.
Gud tilsmilede os, Deres Majestæt.
Og De kom intet til?
- Nej, min frue. - Det glæder mig.
Vagtmester?
Raoul, Athos søn,
har trukket sin anmodning om at blive musketer tilbage.
D'Artagnan!
Du er blevet bedre.
Det er længe siden!
Ja, det er, min ven.
Hvad skylder jeg æren?
Som du sagde, det er længe siden.
Den store d'Artagnan skal have den bedste vin.
Hvis den store Athos byder,
så må den store d'Artagnan drikke.
Jeg er ked af, jeg ikke har besøgt dig for nylig.
Kongens vagtmester? Det holder dig vel beskæftiget.
Særligt med denne konge.
Jeg burde have besøgt dig oftere.
Jeg hører fortiden til,
da voksne mænd bar uniformer.
I det mindste har du tid
- til at spille violin. - Og have ondt af mig selv.
Min søn er voksen nu. Han har friet til en dejlig pige.
Jeg har rettet op på mine fejltagelser med ham.
Nu, for at kunne leve det liv jeg altid har ønsket for ham,
- forlader han hjemmet. - Athos, jeg...
Ude at feste hele natten!
Raoul, se hvem der er kommet på besøg.
Hvad er der galt?
Jeg kan ikke gøre hende til enke,
lige efter jeg har gjort hende til min kone.
Jeg er blevet kaldt tilbage af mit regiment.
Men det giver ingen mening.
Du har allerede tjent ved fronten.
Er der sket en katastrofe?
Er alle blevet kaldt tilbage?
Jeg tror, at kongen har fået øje på Christine.
Han har bemærket hende, men det har intet at gøre med...
Kongen er en køter!
- Athos! - En køter og en kujon!
Men jeg er ingen af delene. Derfor tager jeg af sted.
Raoul!
D'Artagnan!
Har kongen problemer med at finde kvinder?
Jeg tjente hans far.
lndtil jeg trak mig tilbage, tjente jeg ham.
Og nu, for at forføre en kvinde,
som intet vil betyde for ham så snart han har haft hende,
vil han bringe min søns liv i fare?
Du vidste besked!
Det var derfor, du kom!
- Jeg kender dit temperament. - For at holde mig tilbage?
Jeg kom for at bringe dig håb!
Jeg vil personligt tale med kongen.
Jeg tror stadig,
han kan blive den konge, vi ønsker.
Du ved ikke, hvordan det er at have en søn.
At have kysset hans hår og set ham vokse.
Ja. Faderskab er en velsignelse, jeg kun kan forestille mig.
D'Artagnan!
Jeg har aldrig kendt et finere menneske end dig.
Men hvis kongen skader min søn, blot for at tage en elskerinde,
så bliver kongen min fjende!
Og det samme gælder dem, der beskytter ham!
Så må jeg skynde mig,
for jeg værdsætter din søn,
ganske som jeg værdsætter dig.
Bevogt porten!
Vagtmester! Folket siger,
at den mad kongen bad os dele ud er rådden.
Folket angriber musketererne.
Hen til porten!
- Gør klar til at skyde. - Nej! Luk porten!
Skyd ikke!
Det er d'Artagnan!
Borgere i Paris, hør på mig.
- Jeg er på jeres side. - Vi sulter!
De gav os skrald at spise! Rotterne ville ikke røre det!
Hør på mig!
Hør, jeg beder jer.
Nej!
I har ret. Det er råddent.
Jeg vil personligt tale med kongen.
Det lover jeg jer.
Og I vil løslade de mænd,
for de tjener Frankrig og jer.
Louis, du havde ret!
En kvinde har aldrig elsket,
før hun har elsket med en konge.
Jeg er sulten.
Jeg får bragt noget mad.
Jeg foretrækker at spise alene.
Forresten så rejser du i morgen.
Løngangene er her af sikkerhedshensyn,
ikke for at De skal skræmme livet af mig.
Det er af hensyn til Deres sikkerhed, jeg er kommet.
Jeg har hørt om optøjerne.
Folket ønsker at elske Dem,
men de får rådden mad.
Rådden mad?
Det skal jeg straks tage mig af.
Der er en anden sag
af mere personlig karakter, Deres Majestæt...
De er omgivet af smukke kvinder.
Elsker De nogle af dem?
Ret hyppigt, faktisk.
Og elsker de Dem?
Hvordan ved man med en elskerinde,
om det er en selv, eller ens krone, hun elsker?
Finder De mit kærlighedsliv tomt?
Jeg tror, det er muligt
for en mand at elske den samme kvinde hele livet
og stadigvæk være lykkelig.
Måske har De ret.
Måske har jeg ikke mødt en kvinde med et hjerte som mit
indtil for nylig.
Mener De Christine?
D'Artagnan, jeg frygter, at De holder for godt øje med mig.
Sendte De Raoul i krig, så De kunne jagte hende?
Tvivler De på min ære?
Nej, jeg tvivler ikke på Deres ære.
Det er Dem, jeg er bekymret for.
Raoul vender snart tilbage.
Det lover jeg Dem.
Tak, Deres Majestæt.
D'Artagnan!
Jeg er en ung konge...
.. men jeg er konge.
Vær da en god konge, Deres Majestæt.
De er udnævnt til øverste rigsråd.
Henret ham for at uddele rådden mad.
Og næste gang folket laver optøjer, så skyd dem.
Overbring dette til de kongelige ordonnanser.
Jeg kommer straks med noget vand, mor.
"Det er med beklagelse, at Hans Majestæt må meddele,
at Raoul, Athos søn,
er faldet i kamp."
Sir, vi har modtaget en tabsliste.
Kender Athos til dette?
Athos, min ven...
Stop, din forræder!
Athos, hør på mig! Hør på mig!
Kanonerne dræbte Raoul!
Føj ikke din egen død til denne tragedie.
Jeg beder dig!
Tilbage!
Du er forræderen.
Tag hånd om de sårede.
Er De tilfreds med Deres nye gemakker?
Sir, da De bad mig komme, efter nyheden om Raouls død,
kom jeg for at bede om Deres hjælp.
Jeg kan ikke brødføde min familie.
- Min far er død, og min mor... - Har svage lunger.
Og Deres søster viser tegn på samme svaghed.
Min læge har tilset dem begge og er optimistisk.
De vil komme sig, mens de opholder sig på mit landsted.
Deres Majestæt...
Jeg ved, at på denne dag...
har jorden snurret rundt for Dem mange gange.
De mærker den sikkert stadig snurre.
Lad os nyde en stille middag og falde lidt til ro.
Hør på mig!
De har mistet noget, der stod Deres hjerte nær.
Jeg ønsker ikke, De forvandler Deres hjerte til sten.
Jeg vil blot bede om dette:
Hvad end De føler i aften,
så giv Dem selv lov til at dele det med mig.
For et godt helbred.
Du er så smuk.
Jeg kan ikke.
Jeg håber, du ved, der er mere at elske ved mig end en krone.
Af alle de vidundere jeg har set,
har jeg aldrig set noget så smukt som dig.
Aramis! Er dette vejen til helvede?
Vi ender muligvis i helvede, men ikke på denne rejse.
En grav!
Er vi i en grav?
Hemmelighedskræmmeriet er beklageligt, men nødvendigt.
Værsågo, sid ned.
Da vi var unge, bekæmpede vi den uretfærdighed vi så.
Nogle problemer kan ikke løses med et sværd.
Nogle kan ikke løses uden!
Dette er det foreliggende problem:
Jesuitterne er imod Louis' krige
og den hungersnød, de har udløst.
Derfor har Louis beordret mig
til at afsløre identiteten på jesuitternes general.
Og at dræbe ham.
Lad den hemmelige general bekymre sig om det!
Problemet er...
.. det er mig.
Jeg er jesuitternes hemmelige general.
Hvad agter du at gøre?
Skifte kongen ud.
- Jeg vil ikke høre dette her. - Det kan ikke lade sig gøre.
Jo, det kan!
Jeg er med dig.
Det er jeg også.
Nej!
Jeg har brug for dig.
Én for alle og alle for én.
Jeg kan ikke forråde min konge! Jeg aflagde en ed!
Hvis kongen er uden ære, er du ikke bundet af en ed.
En ed er en ed, og den kan ikke løses!
Hvorfor står du ham bi?
Hvorfor?
Det vi kæmpede for
var større end konge, rang eller belønning.
Hvad kæmper du for nu?
For troen på at enhver mand kan forbedre sig.
Selv Louis.
Uanset din plan så er jeg med dig.
Næste gang vi mødes, vil en af os dø.
Athos, vent!
Selv hvis jeg ikke var præst,
ville jeg kunne se, at dit hjerte bærer på en byrde,
og det smerter dig at bære den alene.
Jeg kan ikke forråde min konge.
Jeg vil forsvare ham med mit liv.
Må Gud være med dig.
For ingen af os vil.
Jeg hører, der var skærmydsler ved musketerernes port,
at der var en mand, der ville slå mig ihjel.
Har vi besluttet
at lade vordende snigmordere gå fri?
Han ønskede at dræbe sin egen smerte.
Hans søn er død.
Jeg kan ikke forestille mig noget værre.
- Hvad med at miste sin konge? - Det kommer an på kongen.
Da jeg blev musketer,
lærte jeg, at hver gang jeg drog mit sværd,
skulle jeg ikke tænke på, hvad jeg dræbte,
men hvad jeg lod leve.
Ved De, hvem der lærte mig det?
Hvis han er blevet vores fjende,
bør vi spørge os selv hvorfor.
Athos er væk.
Porthos og Aramis er heller ikke at finde.
De kender dem bedre end nogen anden.
Er de en trussel mod mig?
Hvis de er en trussel, behøver vi ikke lede efter dem.
Så finder de os.
lkke hvis du finder dem først.
Hvem dér?
Chi è?
E malato.
Lo rimpiazo io.
Han siger, han er en afløser.
Parla francese?
Non lo parlo.
ll prigioniero ha solo un giorno al mese
per la confessione.
Han siger, at fangen kun må skrifte én gang om måneden.
Den sædvanlige præst er syg.
Vai, vai! Avanti!
Grazie.
Grazie tanto, Signore.
Grazie. Grazie.
Det er min skriftedag.
Beklager. De har aldrig set mig før.
Jeg må chokere Dem.
Jeg er en ven.
Jeg er her for at hjælpe Dem.
Hvad gør De?
Det er Deres flugt til friheden.
Hvem er det?
Det er Dem.
Signore, scusi, scusi!
Signore!
Hey, hey! Signore, scusi!
Cosa c'è?
E caduto stecchito mentre leggevo la mesa.
Han siger, han faldt død om,
da han læste messe for ham.
Hvordan kunne han bare falde om?
Ha la peste. Come il altro prete.
Han siger, at fangen havde feber ligesom præsten.
Pest? Har De bragt pest herind?
Få ham ud! Få ham ud nu!
lngen sidste olie. Forsvind!
Vi kunne fjerne den med en mejsel og se hvem han var.
lngen ville finde ud af det.
Bruciatelo!
O la peste ci colpira tutti!
Han siger, vi skal brænde det, ellers får vi alle pest.
Han har ret!
Dio! Dio, Dio...
Rør mig ikke!
Forsvind!
Tilbage! Han har pest.
Skynd dig!
Via!
Skynd dig! Skynd dig!
Forsvind!
Åh Gud!
Jesuitter. Det er mine folk.
Her...
Drik.
Det er i orden.
Jeg har ventet i seks år
på at stille dette spørgsmål:
Hvorfor blev dette gjort mod mig?
Ved du det ikke?
Hvad kan du huske?
Jeg boede i et hus på landet.
Jeg havde værger.
En gammel kone og en præst.
Men ingen venner.
De førte mig til fængslet.
- Hvem? - En mand klædt i sort.
Jeg så aldrig hans ansigt...
men han førte mig til fængslet
og gav mig masken på.
Og du ved ikke hvorfor?
I dagevis råbte jeg: "Hvad har jeg gjort?"
Det gik op for mig, at der var noget ved mit ansigt
der skulle skjules.
Men jeg fandt aldrig ud af hvad.
Hvad hedder du?
Den gamle kone kaldte mig...
Phillippe.
Phillippe...
De vil gøre dig i stand. De gør dig ikke fortræd.
Tak.
Tak for Deres venlighed.
Hvorfor er du så mut?
Jeg forventede handling.
Der var ingen drab, ingen slagsmål.
Jeg var uduelig.
Porthos, jeg er træt af den holdning.
Du er omringet af skønhed, intriger og fare.
Hvad mere kan en mand ønske sig?
Se dig omkring.
Rødkælkene synger, duerne kurrer...
Kan du ikke lytte til deres sang?
Der er mad her, men Louis sender det hele til hæren.
Jeg har ingen appetit.
Jeg rådner op.
Selv kvinder interesserer mig ikke længere.
Sig farvel til Porthos.
Han er ikke længere.
Hvem er han?
Søg efter sandheden, ikke realiteterne.
Du er ikke min præst!
Og ville heller ikke være det hvis jeg havde en!
Du er bitter.
Du mistede Raoul. Og d'Artagnan,
der var som en bror for dig, hader du nu.
Hvilken ret har du til at dømme mig?
Er du helligere end alle andre?
Ja, og jeg er mere intelligent end alle andre.
Porthos, hvad er der?
Nyresten.
Det gør ondt, når jeg pisser.
Det gør ondt, når jeg skider.
Jeg er blot en gammel nar, der ikke har noget at leve for.
Jeg hænger mig selv,
så snart jeg er blevet ædru.
Kom nu!
Aramis! Han er klar!
Livets største gåde er...
hvem vi virkelig er.
Ja.
Nu vil jeg fortælle dig dit livs hemmelighed.
Det begyndte den nat kong Louis blev født.
D'Artagnan, Athos og jeg spiste middag.
D'Artagnan var fuld -
- den eneste gang jeg har set ham sådan.
Jeg havde vagt.
Jeg blev kaldt til paladsets bagindgang.
Dronningens præst rakte mig en baby.
Forstår du det her, Athos?
Dronningen havde født tvillinger.
Barnet, jeg bar, var det yngste.
En tvilling!
En tvilling.
Kongen indså, han havde to arvinger.
Han havde før set brødre splitte kongedømmer ad,
og besluttede, at en af jer skulle væk. Dig, Phillippe!
Han beordrede, at din identitet blev holdt skjult for dig.
På sit dødsleje afslørede han sandheden for Louis
og din mor.
Hun var blevet fortalt, at du døde ved fødslen.
Hun bebrejdede sig selv for at have troet på det.
Hun ønskede at give dig dine rettigheder tilbage.
Men nu var Louis konge.
Han turde ikke dræbe dig,
for hans krav på magten
var baseret på det kongelige blods renhed.
Så han udtænkte en måde
hvorpå han kunne holde dig skjult for evigt.
For mit land og for min konge...
.. købte jeg fred med dit liv
og med min sjæl.
En dag... vil jeg bede om din tilgivelse.
Men ikke før jeg har genindsat dig.
Genindsat?
Vi vil skifte Louis ud med Phillippe.
Er det din plan?
Skifte den ene ud med den anden?
Det er latterligt!
Det er genialt. Hvad troede du, vi var ude på?
Revolution! Åben krig!
Blod i gaderne.
Det er i det mindste en forandring.
Fysisk lighed er en begyndelse, men Louis' arrogance...
.. kan tilegnes!
Og dem, der står ham nær?
Jeg har tænkt på alt.
Har du overvejet, at du ikke alene sætter vores liv på spil,
men også Phillippes?
Og ligesom os har han et valg.
Hvad siger du, Phillippe?
Alle de år i fængsel, skal de være forgæves?
Eller har de givet dig en styrke, andre mænd ikke besider?
Du har muligheden for at blive konge.
Hvis du har hjertet til at tage den chance.
Har du hjertet, Phillippe?
Har du?
Jeg... Jeg....
Har du?
Deres Majestæt!
Sir, der er kommet en kasse,
hvis indhold kun De må se.
Giv dette til min mor.
Min søn!
Tilgiv mig.
Jeg kan aldrig gøre det godt igen.
Min frue...
D'Artagnan...
Nej... Nej...
Hvis nogen ser...
.. er det den visse død.
Hvis jeg ikke kysser dig, dør jeg alligevel.
Jeg kan ikke bære at se dig græde.
Vær sød...
Fortæl mig hvad der er i vejen.
Anne!
Jeg ved, at elske dig er forræderi mod Frankrig.
Men ikke at elske dig er forræderi mod mit hjerte.
Så dør vi begge som forrædere, d'Artagnan.
Mere vin!
Mere vin.
Hvordan har han det?
Han er udmattet. Han har haft en lang dag.
- Aramis... - Mere vin!
Overvej din plan. Phillippe er som et barn.
- Han kan umuligt være parat. - Du kan klare det!
- Nej! - Jo!
- Om et år måske... - Tre uger!
Tre uger?
Kongen holder et maskebal.
Et mylder af maskerede mennesker.
Det er den perfekte mulighed. Vi må handle!
Phillippe kan blive afsløret når som helst.
Mere vin! Hvor er alle folk henne?
Nej! Det nytter ikke.
Mit sværd er bøjet.
Det gør ikke noget.
Du skal bare i gang.
- Lad mig hjælpe dig i gang. - Nej, det er dødt.
Det er dødt! Jeg er uduelig!
Uduelig...
Tre uger til at lære alt det, han skal?
I 1 6 år blev han uddannet til at være en gentleman.
I seks år levede han inde i den maske!
Nu ved han, at de der burde have elsket ham
i stedet gav ham ensomhed og smerte.
Du er glad for ham. Det er godt.
Spil ikke Gud over for mig, Aramis!
lntet kan erstatte Raoul!
Hvad laver Porthos?
Det lader til, han går nøgen ind i laden.
Hvad laver han?
Han vil vel hænge sig.
Hænge sig?
Du godeste...
Et tegn fra Gud...
Åh, Gud!
Hvis Porthos absolut vil gøre en ende på sit liv,
så skal han nok finde en lejlighed til det, ikke?
Farvel, onde verden.
Farvel til uduelige Porthos.
- Hvad var det? - Jeg savede bjælken over.
Jeg er et geni, ikke ingeniør.
Aramis! Du gjorde det!
Du vidste, jeg ville hænge mig selv, og du savede bjælken over!
- lndrøm det! - Selvfølgelig vidste jeg det!
Du har klynket i månedsvis.
Nu kan du tage dig lidt sammen og gøre nytte!
- Ja... okay. - Tag noget tøj på!
Jeg har haft masken på så længe,
at jeg ikke føler mig sikker uden den.
Jeg bliver siddende hos dig.
Jeg kan heller ikke sove.
Jeg har siddet i fængsel i seks år.
I har befriet mig.
Nu beder i mig om at træde ind i et andet fængsel.
Et slot er næppe et fængsel.
Kan I se de bondepiger?
Ser I hende, der holder lammet?
Jeg ville passe lam sammen med hende resten af livet.
Vi tilbyder dig muligheden for at blive konge.
Nej. I tilbyder, at jeg kan lade som om, jeg er konge!
En konge I hader!
lkke alle hader ham.
Gør du ikke?
Hvorfor skulle jeg blive ham?
Jeg vil ikke, før I giver mig en grund.
Jeg kan ikke.
Vi er alle Guds redskaber.
Vi må bevare troen.
Det synes jeg nogen gange er svært.
Det gør vi alle, Aramis.
Det er derfor vi må spise, drikke og elske for at leve.
Som konge kan du få tusind bondepiger.
Porthos! Du har ikke fattet pointen!
Hvilken pointe?
Phillippe har ret.
Vi har ikke givet ham en grund
til at gøre, hvad vi beder om.
Jeg forstår godt din grund, Athos.
Gør du?
Porthos fortalte mig om din søn.
Tror du, det er derfor, jeg er her?
Ja, Raoul er grunden, men af andre årsager end, du tror.
Engang troede vi alle på,
at vi kunne tjene en større sag.
Aramis havde troen.
Porthos, sin appetit på livet.
D'Artagnan havde sin ildhu.
Og jeg havde Raoul.
Men vi havde alle en fælles drøm -
- at vi en dag ville komme til at tjene en konge
der var tronen værdig.
Det er, hvad vi drømte om,
hvad vi blødte for,
og hvad vi har ventet på hele livet.
Jeg lærte Raoul at tro på denne drøm.
Og nu er min søn død.
Jeg er her for at finde ud af,
om han levede forgæves.
Og den eneste der kan svare på det spørgsmål, er dig.
Athos...
hvis dette mislykkes for os -
og det gør det sikkert -
så vil det være en ære at dø ved siden af dig.
Ligeså.
Dette kom til Dem.
Min elskede Christine.
At skilles fra dig
er som at komme fra himmelen til helvede.
Jeg drager af sted fordi jeg kun kan elske dig som hædersmand.
Du har givet mig trangen til at blive et bedre menneske.
Jeg vil elske dig fra himmelen eller fra helvede,
elske dig, som du bør elskes.
Husk dette og bebrejd aldrig dig selv.
Din for evigt, Raoul.
Hvad er der?
Hvad er der i vejen?
Hvad er der galt?
Jeg fik et brev fra Raoul.
Han sendte det til slottet,
vel vidende at han skulle dø,
og at jeg ville være her.
Hvordan kunne han vide det?
Jeg... jeg ved ikke, hvad han tænkte.
Han var uberegnelig.
Jeg beordrede ham stationeret langt fra fronten...
men han tog til fronten imod mit ønske.
Han tilgiver mig alt det, han vidste, jeg ville gøre.
Men hvordan kan jeg tilgive mig selv?
Tilgive?
Jeg elskede ham, Louis.
Jeg elsker ham stadig.
Stadig...
Ved at foregive at jeg elsker dig, gør jeg noget forfærdeligt.
Foregiver du?
Jeg har syndet mod kærligheden og Gud
for at få din barmhjertighed,
som du ikke ville have givet mig uden min synd.
Jeg vil brænde op i helvede, og det vil du også!
Nej.
Nej, min elskede.
Du vil brænde op i helvede,
men det vil jeg ikke.
For jeg er konge, indsat af Gud.
Kom nu! Vi skal af sted.
- Tag min taske. - Hvor skal I hen?
Paris. Jeg er væk i et par dage.
Sørg for at alt er parat når jeg vender tilbage.
Du vil have at jeg, ene mand, skal gøre det umulige?
Det er den perfekte løsning - en revolution uden blodsudgydelser.
Eller forræderi - for han er kongesøn.
Vi kan ikke få ham klar i tide!
Tidsfristen er ikke mit valg.
I stedet for at uddele mad,
har Louis beordret alle uromagere skudt.
Forestil jer hvad der vil ske,
når alle de sultende hører om dette bal.
Det er ikke for mig, Athos.
Vi gør det for alt det, vi var engang...
og måske kan blive igen.
Tak, fader.
Ballet er i morgen aften.
Louis er ikke tilfreds med sin elskerinde
og har brug for adspredelse.
Mine syersker må arbejde hele natten!
Sadl min hest!
Bordellet er lukket for i aften.
Alle skal ud, undtagen damerne. UD!
Lukket? Vi er kommet...
Gå et andet sted hen.
Ud!
I skal sy det tøj færdigt, I var i gang med.
Vi går, og vi tager dine penge med!
Kom nu, du gamle!
Gammel? Prøver du at plyndre mig fordi du tror, jeg er gammel?
Prøv du at plyndre nogen med pistolen deroppe!
Ud! Forsvind alle sammen!
Forsvind!
Porthos, jeg har syet denne her færdig til dig.
Jeg elsker Paris! Jeg elsker livet!
Og jeg elsker jer damer!
Kom nu i gang - undtagen dig!
Kom!
Nej, vent.
En konge gør sådan.
Tjenerne har rørt ved glasset,
så kongen rører det så lidt som muligt.
lgen...
Undskyld.
Nej. Du skal ikke sige undskyld!
Kongen begår aldrig fejltagelser.
Du siger aldrig undskyld!
Kongen er ligeglad med alt og alle.
Er det sådan en konge, du ønsker, jeg skal være?
Eller siger du det til mig, fordi din søn er død?
Undskyld. Jeg mente det ikke...
Jeg er ikke vred. Forstår du det?
Godt. Selvfølgelig ønsker vi, at du skal blive en god konge,
men først må du forestille Louis, som er kold og ond.
Hans øjne siger, han kun tager hensyn til sig selv.
Dine øjne er for spørgende.
Du burde ikke tage hensyn til mig.
Du burde ikke tage hensyn...
Du må ikke spørge mig om min søn.
Velsign mig fader, for jeg har syndet.
Det har jeg også.
Aramis!
Deres Majestæt.
Tror De,
at ligesom en løgn kan ødelægge et liv,
så kan sandheden gøre det godt igen?
Jeg beder hver dag for et sådant mirakel.
Jeg har bedt om tilgivelse hver dag.
Men tilgivelsen må komme fra Dem
før den kan komme fra Gud.
Det var mig, der tog Deres anden søn fra Dem.
Og jeg var aldrig tapper nok til at finde sandheden.
Jeg har opfostret en søn, som ødelægger liv
i stedet for at redde dem.
Og jeg har undladt at redde den søn,
som døde med en jernmaske.
Nej! Den maske var Louis' værk.
Vi har nu muligheden for at skabe et mirakel -
og fjerne alle masker for evigt.
Dette er dine gemakker.
Gennem denne korridor og op ad trappen,
eller gennem løngangen,
når du din elskerinde Christines værelse.
Og hvis er disse gemakker?
Din mors.
Min mors?
Skift heste!
Fjern alt nu!
Nu!
Husk, Phillippe: Ædelhed kommer fra hjertet.
Gør kur uden skam. Prut, når du har lyst.
Hold glasset med to fingre.
Hvis du bliver forvirret, skal du bare sige: "Fortsæt."
I morgen tidlig
beordrer du os gjort til dine rådgivere.
D'Artagnan ser alting!
Vi får brug for held.
Heldet vil følge os.
Hvis Phillippe klarer det!
Slap af, Phillippe! Du skal nok klare det.
Min bror!
Er der noget galt, Deres Majestæt?
lngenting. Fortsæt.
Så du det?
Hvilket, Deres Majestæt?
En maske. Jeg så en maske!
Balsalen er fyldt med masker, Deres Majestæt.
Deres Majestæt?
Fortsæt, alle sammen.
Til løngangen.
Deres Majestæt!
Det er dommedag.
Se ikke så chokeret ud, Phillippe.
Phillippe? Hvorfor kalder I mig Phillippe?
Vi har en gave til dig.
Nej!
D'Artagnan står på vagt udenfor.
Lad os gå tilbage ad den vej, vi kom fra.
Tiden er inde, Deres Majestæt.
Godt.
Du kender vejen.
Du har en konges hjerte.
Fortsæt.
Deres Majestæt.
Forfriskninger, Deres Majestæt?
Enkedronningen!
Gud velsigne kongen og enkemoderen!
Jeg trækker mig tilbage nu.
Vent to danse til
og træk dig da tilbage til dit værelse
og tilbring natten i sikkerhed.
Vi har meget at tale om.
Og resten af livet til at gøre det.
Godnat...
Mor.
Godnat...
.. min søn.
I morgen.
Hvornår kom kongen tilbage?
For et stykke tid siden.
Morder.
Morder!
Christine?
Jeg skrev til fronten og brugte dit segl.
Jeg bad om at få at vide hvorfor generalen ignorerede din ordre
om at beskytte Raoul.
Han skriver tilbage:
"Men, Deres Majestæt!
De beordrede mig til at anbringe ham
forrest i angrebsstyrken,
lige foran kanonerne."
Du dræbte Raoul!
Slip hende! I gør hende fortræd!
Hvis jeg har gjort dig uret, vil jeg råde bod på det.
Før hende til hendes værelse.
Gruppér musketererne! Bevogt alle udgange!
Fortsæt.
Vi har et sikkerhedsproblem, Deres Majestæt.
Jeg må bede Dem følge med mig.
lkke nu. Ballet... Mine gæster...
Jeg insisterer, Deres Majestæt.
Selvfølgelig.
- De har slået alarm! - De vil forsøge at afskære os.
Jeg er Porthos!
Og jeg vil trodse kongen!
Pas på!
Kom så! Porthos!
Kom så!
Pump!
Stop dem før de når floden!
Træk dem tilbage!
Denne mand er en bedrager.
Dette er bedrageren.
Træk dem tilbage.
Gå ned i båden, Deres Majestæt.
Hæv gitteret!
Hæv gitteret.
Undskyld. Jeg svigtede jer.
Vi svigtede dig.
Stop!
Hvis I tager min konge...
.. tager jeg jeres.
Tag ham!
Tag bedrageren!
- Tag ham! - Sir!
Tag ham!
Phillippe!
Tag ham!
- Hold fast! - Athos!
Jeg fik at vide, at denne bedrager var død.
De vidste besked?
De vidste, de havde en dobbeltgænger?
Han er min bror.
- Bror? - Min tvilling.
Mit blod.
Det har holdt ham i live indtil nu.
Phillippe!
Louis, jeg beder dig!
Var du en del af dette, mor?
Han er din bror. Jeg elsker jer begge!
Det har ikke betydet noget for os!
Det har betydet noget for mig.
Deres Majestæt, hør på mig.
Jeg har aldrig bedt om noget.
Men nu beder jeg Dem om at skåne denne mand, Deres bror.
Det har De ingen ret til at bede om!
Deres Majestæt...
Hver eneste dag af Deres liv,
har jeg beskyttet Dem.
Jeg har blødt for Dem.
Hver dag har jeg bedt til,
De måtte blive større end Deres embede.
Vis mig hvad min tro og mit blod har købt.
Vis nåde.
Tager De forrædernes side?
Og den værste af alle - min egen bror!
Og hvad har De gjort mod ham?
Et øjeblik
troede jeg, De var blevet den konge,
jeg ønskede, De ville blive.
Jeg beder Dem...
Deres Majestæt, må jeg sige noget?
Dræb mig, jeg beder Dem.
Jeg fritager Dem fra enhver skyld, hvis De tager mit liv.
Jeg vil bede Gud belønne Dem for den nåde, De dermed viser.
Men jeg beder Dem om ikke...
Jeg beder Dem.
Send mig ikke til fængslet, hvor jeg har levet så længe.
D'Artagnan...
Fang Porthos, Athos og Aramis
og bring mig deres hoveder.
Ellers mister De Deres eget.
Og du, min bror,
skal tilbage til fængslet,
og bære den maske, du hader.
Bær den til du elsker den.
Og dø med den på!
Anne!
Var der to?
lkke én, men to?
Jeg kunne ikke fortælle dig det.
Du havde nok at se til.
Anne...
Jeg har altid elsket dig. Kun dig.
Ligemeget hvad der sker,
så beder jeg dig huske det.
Christines værelse.
Tilmin søster.
Hvor er hun?
Få det væk!
Hvor tager I mig hen?
Nej!
Hvor tager I mig hen?
Jeg beder jer. Nej!
Nej! Nej! Nej!
Det er klaret, Deres Majestæt.
Når d'Artagnan kommer tilbage, så hold øje med ham.
Underret mig, når han tager af sted igen.
Deres Majestæt.
Der er intet hernede.
Okay. Denne vej.
Phillippe er i den underste kælder i Bastillen.
Ved midnat vil jeg forsinke vagtskiftet 1 0 minutter.
Én for alle og alle for én, d'Artagnan.
Det er en fælde, men vi har intet valg.
Hvis Phillippe er i Bastillen, tager vi til Bastillen.
Jeg vil hellere dø gennemvædet af blod,
end som en gammel mand liggende i mit eget pis.
Vores gamle uniformer, fra vores storhedstid.
Jeg har gemt dem,
så vi kunne bære dem i døden.
Og det skal vi!
Luk op. Vi har en fange.
Før ham til tredje etage.
Vagtmesteren tager sig af dokumentet.
Det virkede!
Det er et fængsel.
Problemet opstår når vi vil ud igen.
Midnat. Vi har 1 0 minutter.
Den vej.
Er det den, I leder efter?
Nøglen!
Nej!
Kan du huske det her?
Vær ikke kede af det.
Det er alligevel snart ude med ham.
Han er bare en flæbende, savlende...
Jeg vidste, I ville komme!
Vi frygtede, masken ville ødelægge dig.
Jeg bærer masken. Den bærer ikke mig.
- Gården er omringet. - Han lyver!
- Det er en fælde. - Se selv efter.
Alle dine lidelser
havde jeg gerne påtaget mig,
for at spare dig.
Bevogt østporten.
Gården vrimler med soldater!
Denne vej!
Gå til du når floden.
- De vil vide, du hjalp os. - Det er ligemeget. Af sted!
Skyd!
Døren!
Låsen!
Fanget!
På dem!
Spar deres liv, hvis I kan.
Kujoner! Tyve mænd flygter fra fire.
lngen har mod til at slås mod våbenmesteren.
Jeg er ikke vred på Dem.
Jeg vidste, De ville føre mig til dem.
Læg Deres sværd
og jeg vil ikke straffe Dem.
De kan trække Dem tilbage i fred.
Deres venner vil få en hurtig død,
hvis De overgiver Dem nu.
Du bør tage imod hans tilbud.
Vi er alligevel dødsens.
Han har ret, d'Artagnan.
Vent!
Udlever mig til Louis mod at I får lov at leve.
I har gjort jeres bedste.
Lad mig ofre mig.
Nej.
Jeg kan ikke gøre det.
Selv om jeg kunne ofre min konge,
kunne jeg aldrig ofre...
.. min søn.
Din søn?
Jeg elskede din mor.
Jeg elsker hende stadig.
Du er min søn.
Jeg anede ikke, du eksisterede.
Og jeg har aldrig følt en faders stolthed...
.. indtil dette øjeblik.
Det er unge musketerer.
De er flasket op med vores bedrifter.
De beundrer os!
- Det er en fordel. - Ja. Hvorfor angriber vi ikke?
Jeg har trænet dem.
De vil kæmpe til døden.
Men hvis vi skal dø...
Hvis vi skal dø,
så lad det ske sådan her.
Én for alle...
Alle for én.
Skyd!
Hvilket vovemod!
Skyd dem!
Skyd!
Slip mig!
Han er... din bror.
Bror?
Udenfor, alle sammen! I er pålagt tavshed.
Tag den af mig!
Tilgiv mig.
Hele mit liv...
Dette... dette er den død,
jeg altid har ønsket mig.
Alle for én...
Og én for...
Du var manden med masken.
Hele mit liv...
Det eneste jeg ønskede at være
var ham.
Vi har pågrebet fangen.
Nej, jeg er kong...!
Anbring denne galning et sted
hvor ingen kan høre hans sindssyge.
Lad en døvstum bringe ham mad,
men giv ham god mad.
Lad ham finde forsoning
i de smerter, han har forvoldt andre.
Før ham væk.
Jeg er Louis! Jeg er Louis!
Og de andre?
Det er mine kongelige rådgivere og mine bedste venner.
Han var den bedste af os alle.
Efter alt hvad du har gjort for mig,
må jeg bede om endnu en tjeneste.
Lad mig elske dig, som en søn elsker en far.
Og jeg håber, du vil leve for dette -
at elske mig, som en far elsker sin søn.
Musketerer, præsentér!
Én for alle, alle for én!
Fangen med jernmasken blev aldrig fundet.
Det blev hvisket, at han blev benådet af kongen
og levede i stilhed på landet,
hvor han ofte fik besøg af enkedronningen.
Kongen kendt som Louis XIV,
gav sit folk mad, velstand og fred.
Han huskes som den største hersker
i sit lands historie.
Tilpassed af MKL